Розділ 03 "Міраміс" книги шведської письменниці Астрід Ліндгрен "Міо, мій Міо".
Короткий переказ.
У Міо, коли він був ще Буссе і жив у Стокгольмі було троє друзів - Бенко, тітка Лундін та кінь Калле-Джигун. Одного разу, коли Міо разом з батьком будували модель літака, він розказав про коня й батько-король наступного ранку подарував йому прекрасного білого коня з золотою гривою на імя Міраміс. Він посадив Міо на коня й Міо вперше в житті проїхався верхи садком. А тоді Міо побачив Юм-Юма й запропонував йому поїхати разом і Юм-Юм сів позаду Міо. Вони каталися разом по зелених луках, поки угледіли пастушка, що грав на сопілці. Вони зупинились біля нього й почали розмовляти. Його звали Нонно, він навчив хлопців грати на сопілці й зробив їм обом такі сопілки. Хлопці навчились грати й домовились, що будуть грати якщо загублять один одного, щоб зустрітися. В королівстві були ще Земля Заморська й Земля Загірна, але щоб туди потрапити треба було їхати мостом Вранішньої Зорі, який піднімають на ніч. Міо спитав чому й дізнався про лицаря Като. Потім вони приїхали додому й збудували собі курінь й вечеряли в ньому млинцями.
ІНФОРМАЦІЯ ПРО ПУБЛІКАЦІЮ
__
Цей матеріал створено виключно з некомерційною, навчальною метою, з врахуванням потреб інклюзивної освіти (зокрема людей з вадами зору, дислексиків)
Інформація про використані для публікації матеріали та авторські права:
bit.ly/miomymio
Контакти для побажань і пропозицій для авторів:
people.in.ukraine@gmail.com
__
#аудіокнига #відеокнига #вухо
Негізгі бет 💙💛 03| «Міо, мій Міо» | Астрід Ліндгрен | Аудіокнига від «Вухо»
No video
Пікірлер