A keresztség által megvalljuk Jézus Krisztus halálába és feltámadásába vetett hitünket, és bizonyságot teszünk arról, hogy meghaltunk a bűnnek és új életben akarunk járni. Így elismerjük Krisztust Urunknak és Megváltónknak, népe leszünk és egyháza tagjaiként fogad be minket. A keresztség Krisztussal való szövetségünknek, bűneink bocsánatának és a Szentlélek elnyerésének jelképe. Vízben alámerítkezéssel történik. Feltétele a Jézusban való hit megvallása és a bűnbánat bizonyossága. A Szentírás tanulmányozása és tanításainak elfogadása után következik a keresztség.
A keresztség különböző formáit gyakorolják a keresztény világban. Vannak, akik alámerítéssel, mások meghintéssel ill. leöntéssel végzik. Isten egyházában a Lélek adta egységre jellemző az „egy… keresztség” (Ef 4:5). Mit árul el a Biblia a megkeresztelni szó jelentéséről, gyakorlatáról és lelki jelentőségéről?
A „megkeresztelni” szó jelentése. Ez a szó a görög baptidzó fordítása, és alámerítésre utal, hiszen abaptó igéből származik, ami azt jelenti: „meríteni”, „mártani”.
Amikor a keresztelni ige víz általi keresztségre utal, az ember víz alá merítésének gondolatát hordozza.
Az Újszövetség a keresztelni igével utal (1) a víz általi keresztségre (pl. Mt 3:6; Mk1:9; ApCsel 2:41); (2) Krisztus szenvedésének és halálának hasonlatára (Mt 20:22-23; Mk 10:38-39; Lk 12:50); (3) a Szentlélek eljövetelére (Mt 3:11; Mk 1:8; Lk 3:16; Jn 1:33; ApCsel 1:5; 11:16); és (4) a szertartásos kézmosásra (Mk 7:3-4; Lk 11:38). A negyedik szóhasználat egyszerűen a szertartási értelemben vett tisztátalanságtól megtisztító mosdásra utal, és nem törvényesíti a leöntéses keresztséget. Akeresztség szót a Szentírás a víz általi keresztségre és Krisztus halálára is alkalmazza (Mt 3:7; 20:22).
J. K. Howard megjegyzi, az Újszövetségben „nem található bizonyíték arra, hogy az apostolok valaha is gyakorolták volna a meghintéses keresztséget. Valójában minden bizonyíték arra mutat, hogy ezt csak később vezették be.”
Keresztség az Újszövetségben. Minden olyan esetben, amikor az Újszövetség víz általi keresztséget jegyzett fel, a keresztség alámerítéssel történt. Azt olvassuk, hogy János „a Jordán vizében” (Mt 3:6; vö. Mk 1:5)és „Énonban, Sálemhez közel keresztelt, mert ott sok volt a víz” (Jn 3:23). Csak az alámerítéshez kellett sok víz.
János bemerítette Jézust, megkeresztelte „a Jordánban”, majd a keresztség után Jézus „azonnal feljövén a vízből…” (Mk 1:9-10; Mt 3:16).
Az apostoli egyházban is alámerítéssel kereszteltek. Amikor Fülöp megkeresztelte az etióp kincstárnokot, „leszállának mindketten a vízbe”, és „a vízből feljöttek” (ApCsel 8:38-39).
A kérdésre Cserbik János válaszol
---
🤝 Támogasd a médiamunkánkat
Práter 12 Média és Kommunikációs Alapítvány
Banki átutalás
💳 Számlaszám 1171008821462322
Pateron oldalon keresztül
🅿️ / prater12
---
Негізгі бет A felnőtt keresztség fontossága | Irányvonal
Пікірлер: 3