dal
Úgy mentél el, még el sem búcsúztál
Kérdőn néztem rád, te csak vádoltál
Meg sem engeded, hogy szóljak szelíden
Csak mentél mérgesen
Szívemre szállt az árva bús magány
Lelkembe költözött a vigasztalanság
Mint hajnali köd úgy borult le rám
Az árva bús magány
Vádolom magamat, bűnbakot keresek én
Vétkeim, bűneim lávaként folynak elém
Úgy szégyellem én.
Kísért a múlt, a régi boldogság
Tűnő álomként
Már nem valóság
Fájó minden perc, ami így múlik el
Hogy Rád emlékezem
Szerelmem céltalan reménytől megfosztott vágy
Szívemet gyötri a kétség, a féltés mi kínoz, úgy megaláz
Úgy várlak én, bár fogytán a remény
Hogy újból rám találj, hogy hozzám visszatérj
Minden éjszakán a boldogságunkért
Imádkozom én
(ismétlés) Úgy várlak én bár fogytán a remény….
Негізгі бет Bangó Margit Úgy mentél el
No video
Пікірлер: 192