Mulțumesc, domnule Adrian Cioroianu. Elev în școala elementară, am citit cartea ”Toate pânzele sus!” de Radu Tudoran. Am rămas foarte impresionat timp de mulți ani. Învățasem terminologia corăbiilor și a navigației. Mă întrebam de ce nu se vorbea mai mult despre acest roman. Răspunsul a venit după Revoluție. Citez dintr-un articol al Monicăi Andronescu, anul 2015: Când totul era interzis, când tot ceea ce însemna nevoia de «altceva», de libertate, când dreptul de a hotărî singur cum să-ţi trăieşti, cum să-ţi construieşti viaţa, când oriunde şi oricând te putea opri un miliţian să te legitimeze şi dacă nu erai din oraşul respectiv erai dus la miliţie, ce vine şi propune scriitorul care, în sfârşit, capătă drept de semnătură? Propune un roman pentru tineret care are ca temă exact ceea ce nu a putut el face, ceea ce i-a fost interzis. Plecarea într-o lungă călătorie, plecarea din ţară! Sigur, formula aceasta - roman de aventuri - a fost foarte abil gândită şi construită, încât mai-marii editurii au căzut şi ei în această fascinantă dublă capcană, iar când «capul limpede» a descoperit-o şi a decriptat-o era prea târziu. Romanul fusese publicat şi succesul enorm.
Пікірлер: 1