Ducem povara luminii,
Pe gene de lut.
Lunecăm, iar, în iluzii
Care ne-au durut.
Din stâncile lumii,
O casă se naște mereu,
Când părinții veșniciei,
Cântă în sângele meu.
Când trece cuvântul,
Din glasul ce m-a crescut,
Tot ce-a fost gol pe pământ,
În veci nu s-a umplut.
În zările timpului, parcă,
Fereastra s-a spart,
Cortina de păsări mă cade,
Să zbor și să ard.
Pe pașii răniți de toți anii
Care au curs,
Trecem pe tărâmuri
Despre care nu s-a spus.
Când dorul îneacă zăgazul
Durerii din piept,
O speranță cântă
Șansa ce încă aștept.
Lumina din genele nopții
Cu șoapte a plâns,
Când murirea fura viața
Pe-o coamă de mânz.
Ducem povara luminii,
Prin timp, înapoi,
Să mai crească, iar, părinții,
Odată cu noi.
Muzica: Emeric Imre
Versuri: Emeric Imre
#emericimre #povara #lumina #folk #muzica #cantec #melodie
Facebook: / imifolk
Instagram: / emericimre
Twitter: / emeric_imre
KZitem: www.youtube.co...
Негізгі бет Emeric Imre - Povara luminii
Пікірлер: 9