שמעתי שדוד הנעים אקורד פלאים לאלוהים ושאתה שונא תווים ידוע. אקורד עגום ומסתורי, מינור נופל, מז'ור ממריא, ומלך מבולבל שר הללויה. הללויה, הללויה, הללויה, הללויה. אני זוכר, לפני שנים, לחשת לי מה קורה בפנים, אבל עכשיו המעבר מנוע. ואיך הייתי פעם נע בתוך תוכך עם היונה, ואיך נשמנו יחד הללויה. הללויה, הללויה, הללויה, הללויה. וגם אם דבר האל צדק, האהבה עזרה לי רק לשלוף לפני כל אקדוחן פרוע. לא שיר תלונה אני לך שר, לא שיר צליין קדוש מואר, רק שיר שבור וקר של הללויה. הללויה, הללויה, הללויה, הללויה.
Пікірлер: 8