Ühest küljest on enamus seda sajandit mõjutanud isikud sündinud pärast II Maailmasõda. Teisest küljest kulmineerusid uut sajandit kõige enam mõjutanud sündmused Nõukogude Liidu ja koos sellega ida-bloki kokkuvarisemisega.
Kuid tuleb tagasi möödunud sajandi 90-ndatesse aastatesse.
Eesti oli taas vaba. Rahvuslikult häälestatud konservatiivsed ringkonnad tegid kõik, et taastada Eesti Vabariik 30-ndate aastate Eesti vaimus.
Seda perioodi iseloomustas kiire huvi kasv ja sama kiire huvi vaibumine kirikute ja kristliku usu erinevate vormide suhtes. Kommunistlik-ateistlik ajupesu oli oma töö teinud. Koos Eesti Krooniga süttis turumajanduse vaim. Religiooni traditsioonilisi väärtusi kaitsva rolliga ei saanud enam arvestada. See ei taastunud oodatud kujul. Paljudele tundus, et usk ei anna ju midagi. Ilma rahata pole me midagi.
Kuid vaadelgem konservatiivseid filosoofilisi nägemusi laiemalt Euroopas.
Alustan kõige märkimisväärsemast uus-parempoolsest mõtlejast Alain de #Benoist (*1943 -), kes esindas nn "etnopluralismi" ja remigratsiooni nõuet.
Kõige enam on tuntud tema rohkem kui sajast artiklist koosnev koguteos "Nähtud paremalt: kaasaegsete ideede kriitiline antoloogia", Paris 1977. Teos sai 1979 a. Prantsuse Akadeemia Grand Prix.
Benoist alusmõisteks on "#kultuur". Aga kultuur tähendab ka järkjärgulist eemaldumist loodusest. - Inimese jaoks on Benoist arvates kultuur loodusest esmasem ja ajalugu tähtsam bioloogiast.
Tema arvates on ligi 200 aastat kestnud vasakliberaalne ideoloogia muutnud "antirassismi", "universalismi" ja "egalitarismi" dogmaks.
Benoist leiab, et USA on kujunenud "egalitaarse metsluse" maailmakeskuseks, "Uueks Kartaagoks". Niisiis "Uus #Kartaago" ja selle esindajad olid leitud ja paremäärmusluse võitlus egalitarismi ja liberalismi vastu alanud.
Kuid vaadelgem ka vasakkonservatiivsuse sellist esindajat nagu Peter #Slotedijk (*1947-).
Tegemist on saksa filosoofiga. Tema peamine teos "Sfäärid" keskendub sellele, kuidas inimesed loovad ja elavad erinevates sfäärides. Sellised sfäärid võivad olla füüsilised (nt seinad), sotsiaalsed (nt klass) või tehnoloogilised (nt internet). Kuid enamasti on need kujutluslikud ruumid, kus tuntakse end turvaliselt. Need inimeste kooselu ruumid on ajaloos muutunud.
Ta uurib oma teoses "Küünilise mõistuse kriitika" moodsa ühiskonna küünilisust. Inimesed teavad, et nende teod on moraalselt küsitavad, aga jätkavad nende tegemist siiski. Tema arvates on selline küünilisus selle ühiskonna üks peamisi tunnuseid.
Samas mängivad selles ühiskonnas suurt rolli ka foobiad ja hirmud. Neid kasutatakse sageli oma poliitiliste eesmärkide saavutamiseks.
Sloterijk on sageli viidanud ka ühiskonna kultuurilistele ja ühiskondlikele immuunsusüsteemidele. Siin kasutab ta bioloogiast pärit metafoore.
Vaadelgem lühidalt ka sellist inglise filosoofi ja konservatiivse poliitilise mõtte juhtfiguuri nagu Roger #Scruton'i (1944-2020). Ta leiab, et ühiskondlikud traditsioonid ja väärtused on väga olulised sotsiaalse korra ja stabiilsuse säilitamiseks. Niisiis tuleks kaitsta igati traditsioonilisi väärtusi ja vastu seista kiiretele muutustele, mis kahjustavad sotsiaalset sidusust.
Olles ise agnostik pidas ta siiski religiooni oluliseks moraali ja kogukondliku elu allikaks. Eriti oluline oli tema jaoks kristluse roll Lääne tsivilisatsiooni kujunemisel.
21.Sajandi konservatiivsete mõtlejate reas tuleks nimetada ka Steve #Bannon'it (1953*-). Trumpi ideoloogina esindab ta "majanduslikku natsionalismi". Ta leiab, et USA tööstust tuleks kaitsta väliskonkurentsi eest ja on vastu globaliseerumisele. Kaitsta tuleks ka USA suveräänsust ja rahvuslikku identiteeti.
Bannon osaleb aktiivselt nn. Kultuurisõdades. Vaenlaseks on siin tema jaoks identiteedipoliitika, LGBTQ- õiguslsed ja feministlikud liikumised.
Eelnevat kokkuvõttes peab ütlema, et 21. Sajandi konservatismi vaenlaseks kujunevad nn wokeism, establisment, süvariik ja globalism.
Selline konservatism võib üllataval kombel kombineeruda ka vasakpoolsete, liberaalsete, roheliste kui fašistlike ideedega.
Kõigist nendest mõjutustest ei ole puutumata jäänud ka kristlikud kirikud ja kogudused. Kristlaskonna osaline radikaliseerumine on toimunud Covidi pandeemia ja Vene - Ukraina sõja taustal.
Hea vaataja, alustasime seda sarja väitega, et uusaja konservatism on moodne opositsioonis kõige moodsaga. Usk ühiskonna elu stabiliseerimise teatud vahenditesse on toonud kaasa ka radikaliseerumist ja diktatuuride lembust.
Kui konservatism on reaktsioon uuendustele, siis on hea küsida, kui palju sidusust või vabadust ühiskond talub, et pakkuda elutervet ja turvalist keskkonda eluks.
Unustada ei tohiks siiski ka seda, kuidas kirjeldab Jumala Sõna mineviku ja tuleviku, alalhoidlikkuse ja uuenduslikkuse suhet.
@JoosepTammo
Негізгі бет Konservatismi mitu nägu (5): 21.sajand ...
Пікірлер: 1