Većina u Žalbenom veću Međunarodnok krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju (MKSJ) poništila jepresudu kojom je bivši načelnik Generalštaba Vojske Jugoslavije Momčilo Perišić proglašen krivim za pomaganje i podržavanje zločina počinjenih u Sarajevu i Srebrenici. Kineski sudija Liu je priložio izdvojeno mišljenje na taj deo presude ali se slaže sa većinom da Perišić nije imao efektivnu kontrolu nad pripadnicima Srpske Vojske Krajine odgovornim za granatiranje Zagreba 2. i 3. maja 1995. godine. Žalbenim većem predsedava američki sudija Meron a u njegovom sastavu su pored sudije Liu još i malteški sudija Ađus/Agius kao i sutkinje Ramaroson sa Madagaskara i Vaz iz Senegala.
U sažetku presude se ukazuje da je preduslov za osudu za pomaganje i podržavanje da dela optuženog budu "konkretno usmerena" na činjenje zločina. Po oceni većine, kadrovska, logistička i materijalna pomoć koju je VJ upućivala Vojsci Republike Srpske od avgusta 1993. do novembra 1995. godine, nije bila konkretno usmerena na činjenje zločina u Sarajevu i Srebrenici, već je njena svrha bila podrška opštim ratnim naporima vojske bosanskih Srba.
U presudi se dalje navodi da je Perišić bio najviši oficir VJ odgovoran za njeno funkcionisanje kao i da je bio podređen predsedniku države i Vrhovnom savetu odbrane (VSO). Po oceni veća, Perišić je usmeravao pomoć ka opštim vojnim naporima VRS unutar okvira koje je odredio VSO.
Žalbeno veće je, dalje, zaključilo da konkretna pomoć koju je VJ omogućavala preko Perišića - upućivanje vojnika VJ u VRS i pružanje logističke pomoći - nije "nepomirljiva sa zakonitim vojnim operacijama". Sudije su potom podsetile da VRS nije bila ni pravno ni faktički potčinjena VJ kao i da se njene aktivnosti ne mogu u celini okarakterisati kao "zločinačke".
U obrazloženju dela presude koji se odnosi na zločine počinjene u Zagrebu, Veće je podsetilo da je naredbu o granatiranju doneo Milan Čeleketić, pripadnik Vojske Jugoslavije koji je upućen u SVK preko administrativnog tela 40. kadrovski centar. Veće je takođe podsetilo da je Perišić zabranio Čeleketiću da lansira rakete na Zagreb što ovaj nije poslušao.
U presudi se navodi da se Veće "nije uverilo da je jedini razuman zaključak" da je Perišić, u vreme raketnih napada, mogao da izdaje naređenja pripadnicima VJ u redovima SVK. Veće je takođe zaključilo da je Perišić mogao da pokreće disciplinske postupke protiv pripadnika SVK tek nakon napada na Zagreb i pada RSK kada je njena vojska došla pod kontrolu Vojske Jugoslavije. Sudije su, stoga, zaključile da Perišić nije imao komandnu odgovornost nad naredbodavcima raketnih napada na Zagreb.
Izvještaji sa suđenja: arhiva.sensece...
Негізгі бет Momčilo Perišić - Žalbena Presuda, 28. februar 2013.
Пікірлер