“Još prije onog rata, jedan Čeh, veterinar, meni je pripovijedao da po toj nji'ovoj vjeri u tim starim knjigama piše da je Bog bio namislio dati čovjeku da živi hiljadu godina. - Mašala: hiljadu godina! To bi bio život. I šta je bilo? - To je bilo kad je Bog prvog čo'jeka stvorio. Adema. Adem se zvao, dobro se sjećam. Sve mu pružio, vas rahatluk. I pojest, i popit i… i ženu mu stvorio. Samo, u nekak'e jabuke da ne diraju. Eto, biva ‘vako, to su Božije jabuke. To da ne dira, a drugo je sve njegovo. - I šta je bilo? - Al’, ta ženetina navrati Adema da trgaju jabuke. Bog to vidio, gdje neće, je l’, naljutio se i - kapak. Nesta rahatluka, nesta svega. I otada se čo'ek pati, živi i mre kao svako drugo hajvanče. Sve zbog ote žene. - O, jeb'o joj ja mater!”
⚠️Videozapis koji je gore prikazan repostovan je sa stranice fokus.ba.
Негізгі бет SELO IZ FILMA "OVO MALO DUŠE" NAKON VIŠE OD 30 GODINA
Пікірлер: 47