יהודה פוליקר - הצל ואני/משמרת לילה אמפי מיני ישראל 07.09.23
הצל שלי ואני יצאנו לדרך
השמש עמדה כך בערך
פעם אני מוביל
ופעם צל על השביל
עננים התכנסו בשמיים
התחילו לרדת טיפות מים
צילי התכנס בתוכי
המשכתי לבדי בדרכי
הרוח טלטל
הפחד טפטף וחלחל
צילי בתוכי מרעיד
מפחיד יותר מתמיד
הוא שואל לאן אתה לוקח
אני משיב לאן אתה בורח
למה תמיד קירות מוגנים
למה צל כשאור בפנים
בוא נעוף רחוק
אתה תהיה לי כנפיים
אל חיבור דמיוני
שהיה עד עכשיו בלתי אפשרי
בוא נקפוץ, נמריא, נעוף
אל קשר הצל והגוף
די להמשיך לברוח
אל מה שתמיד רצינו לשכוח
לשכוח את דלתות הבלבול
את הילד שמציץ דרך חור המנעול
בוא נעבור את הגבול
אל החופש שהיה כבול
ורק מנגינות מזכירות
שבחוץ אפשר להיות
משוחרר מכל פחד
רק כשהצל ואני ביחד
גשר צר, סע ישר בדרך העולה
שביל עפר לא מוכר, פונה אל עיר גדולה
אוחז בהגה בכל הכוח רוצה כל כך לברוח
אני בעצם לא יודע לאן, אבל אני נוסע בתוך הערפל
עיר קטנה עיר סגורה הלכה לישון מוקדם
אפילו אם יהיה לי רע לא חוזר לשם
עובר בצומת, ממשיך לנוע ליעד לא ידוע
מאחורי נעלתי דלת, מלפני אספלט ומלט, חושך מסביב
אבי מתחיל משמרת לילה, ואמא בטח ישנה מזמן
לא יודעים אבל הלילה
אני נוסע, אני נוסע, אני נוסע רחוק מכאן
רוח צד, סע לאט בכביש המסתעף
לא רחוק, עוד מעט הנוף פה מתחלף
אם אמצא לי דירה או חדר, הכל יהיה בסדר
אני לבד בכביש פתוח נוסע בכיוון הרוח, לאורך כביש החוף
אבי סוגר משמרת לילה, ואמא בטח ישנה מזמן
לא יודעים אבל הלילה
אני נוסע, אני נוסע, אני נוסע רחוק מכאן
נוצר הקשר, אני בפתח נפלנו בלי פרוטה
מרגיש לפתע תינוק בשטח, תלמיד חדש בכיתה
ישן ביום עובד בלילה, זמני לעת עתה
Негізгі бет יהודה פוליקר - הצל ואני/משמרת לילה אמפי מיני ישראל 07.09.23
No video
Пікірлер