Sfântul Apostol Pavel ne învață că Hristos este Cap al Bisericii, iar Biserica întemeiată de El este trupul lui Hristos (Ef. l, 22-23). În alt loc Biserica este numită mireasa lui Hristos (II Cor. 11, 2), stâlpul și întărirea adevărului (I Tim. 3, 15), sau trupul tainic al Domnului. Sfinții Părinți, inspirați de Duhul-Sfânt, ne învață că mirele și mireasa, despre care se vorbește în Cântarea Cântărilor, sunt Hristos și Biserica. Și precum capul are un singur trup și mirele o singură mireasă, așa și Hristos are un singur trup și o singură mireasă, Biserica, numită și „mama noastră cea de obște”, care ne-a născut pe toți prin baia Sfântului Botez și prin celelalte Sfinte Taine. De aceea și Sfântul Ciprian spune: cine nu are Biserica de mamă, nu poate avea pe Dumnezeu de Tată. Deci, chiar dacă oamenii stăpâniți de mândrie și de neascultare s-au dezbinat între ei și s-au depărtat mai mult sau mai puțin de adevărata Biserică întemeiată de Hristos și de Sfinții Apostoli, formând mai multe „biserici”, confesiuni, culte și grupări creștine sectare, schismatice și anarhice, nu trebuie să credem că Biserica cea una s-a rupt în mai multe biserici. Biserica întemeiată de Hristos este dumnezeiască, este una, căci unul este și Hristos, întemeietorul ei, și este veșnică. Este un trup și un Duh, o Evanghelie și o Biserică; un Domn și o credință, un Botez, un Dumnezeu și Tatăl tuturor, Care este peste toale și prin toate și întru toți (Ef. 4, 4-6). Afară de Biserica întemeiată de Hristos nu este mântuire, pentru că nu este episcop, nici preoție, nici Sfintele Taine prin care primim harul mântuirii. Adevărul, care este Hristos, Crucea, Sfânta Evanghelie, harul mântuirii și urmașii Sfinților Apostoli, adică episcopii și preoții, se află numai în Biserică. Aici este Duhul Sfânt, Botezul, Sfânta Împărtășanie, Preoția, Sfânta Liturghie, bucuria vieții și mântuirea. Aici se află sfinții toți împreună cu Maica Domnului și însuși tronul nevăzut al Preasfintei Treimi. Cei care au ieșit din sânul Bisericii și s-au lepădat de Tainele ei, de păstorii ei rânduiți de Apostoli, de Cruce, de sfinți, de Sfânta Liturghie și de toate darurile Duhului Sfânt ce izvorăsc din Biserică, aceia s-au lepădat de harul mântuirii, căci au ieșit din corabia Bisericii și din staulul oilor lui Hristos, Mântuitorul și Păstorul nostru cel bun. Ei se pot mântui numai dacă se căiesc și revin în sânul Bisericii. Domnul nostru Iisus Hristos zice: Pe această piatră - a dreptei credințe - voi zidi Biserica Mea și porțile iadului nu o vor birui (Matei 16, 18). Porțile iadului sunt sectele creștine de tot felul care lovesc în unitatea și temelia Bisericii, dar nu o vor putea birui, căci la cârma ei este Însuși Hristos, Mântuitorul lumii. Pentru că Biserica ne unește cu Dumnezeu și pentru că în ea se află neîncetat Hristos, Mântuitorul nostru, și Sfântul Duh. De aceea Biserica nu greșește niciodată, fiind „stâlpul și temelia adevărului” (I Tim. 3, 15). Credem în Biserica lui Hristos, căci numai în ea ne putem boteza, pocăi și împărtăși cu Sfintele Taine. Numai în ea ne putem mântui. Nu este mântuire afară de Biserică, spune Sfântul Ciprian, pentru că Biserica, numită trupul tainic al lui Hristos, păstrează toate darurile mântuirii Biserica cea adevărată este Biserica Ortodoxă, pentru că ea singură are dreapta credință în Dumnezeu. Însuși cuvântul „Ortodoxie”, în limba greacă, înseamnă dreapta credință. Ea singură păstrează neschimbate, fără lipsuri și adăugiri, învățătura și rânduielile Domnului nostru Iisus Hristos, așa cum le-au propovăduit Sfinții Apostoli și cum le-au explicat și fixat în Simbolul de Credință Sfinții Părinți la Sinoadele ecumenice și locale din primele secole creștine, când toată creștinătatea era una și nedespărțit. De aceea numai în Biserica Ortodoxă se găsesc mijloace sigure de mântuire. Pentru că ea ne unește cu Dumnezeu și pentru că în ea se află neîncetat Hristos, Mântuitorul nostru, și Sfântul Duh. De aceea Biserica nu greșește niciodată, fiind „stâlpul și temelia adevărului” (I Tim. 3, 15). Credem în Biserica lui Hristos, căci numai în ea ne putem boteza, pocăi și împărtăși cu Sfintele Taine. Numai în ea ne putem mântui. Nu este mântuire afară de Biserică, spune Sfântul Ciprian, pentru că Biserica, numită trupul tainic al lui Hristos, păstrează toate darurile mântuirii. Biserica cea adevărată este Biserica Ortodoxă, pentru că ea singură are dreapta credință în Dumnezeu. Însuși cuvântul „Ortodoxie”, în limba greacă, înseamnă dreapta credință. Ea singură păstrează neschimbate, fără lipsuri și adăugiri, învățătura și rânduielile Domnului nostru Iisus Hristos, așa cum le-au propovăduit Sfinții Apostoli și cum le-au explicat și fixat în Simbolul de Credință Sfinții Părinți la Sinoadele ecumenice și locale din primele secole creștine, când toată creștinătatea era una și nedespărțită. Numai Biserica Ortodoxă păstrează învățătura de credință adevărată, întreagă și neschimbată, primită de la Sfinții Apostoli, cuprinsă în Crez sau Simbolul de Credință, așa cum l-au stabilit Sfinții Părinți în primele două Sinoade ecumenice din anii 325 și 381 de la Niceea și Constantinopol. Mai târziu, Biserica de Apus a modificat Crezul (prin adaosul Filioque) și s-a îndepărtat de la Tradiția comună a Sfinților Părinți, atât în ce privește viața sacramentală, cât și forma de conducere a Bisericii (Reforma protestantă și dogmele papale romano-catolice); - Slujbele în Biserica Ortodoxă sunt și ele recunoscute de toată lumea creștină ca cele mai mistice și mai conforme cu Tradiția Bisericii nedespărțite din primul mileniu. Asceza și postul nu au fost schimbate în Ortodoxie, așa cum s-a întâmplat la catolici și protestanți. În articolul 9 mărturisim că noi, creștinii, credem și întru una, sfântă, sobornicească și apostolească Biserică. O numim «una», pentru că Unul este Hristos, Capul și Întemeietorul ei, și nimeni nu poate să pună altă temelie Bisericii Sale, nici oamenii, nici îngerii. O numim «sfântă”, pentru că Biserica este trupul lui Hristos Care a iubit Biserica și S-a dat pe Sine pentru ea, ca s-o sfințească, curățind-o prin baia apei prin cuvânt… ca să fie sfântă și fără prihană… (Ef. 5, 23-27). Biserica lui Hristos este sfântă și pentru că în ea se află harul Duhului Sfânt, Sfânta Evanghelie, Crucea, icoanele, sfintele moaște, Sfântul și Marele Mir, prin care se pecetIuiește cel botezat cu pecetea harului Duhului Sfânt, precum și Sfânta Împărtășanie. Biserica este sfântă și pentru că aici se săvârșesc zilnic Sfânta Liturghie, se hirotonesc preoții, se împărtășesc credincioșii, se botează copiii și, aici, oamenii laudă neîncetat pe Dumnezeu împreună cu sfinții îngeri. În Biserică se află toate harurile mântuirii oamenilor. Biserica este numită „sobornicească”, adică universală, chemată să cuprindă toată lumea. Mântuitorul a poruncit Apostolilor: Mergeți, învățați toate neamurile… (Matei 28, 19). Biserica este sobornicească pentru că are plinătatea Adevărului și a darurilor mântuitoare ale lui Hristos. Biserica se numește și «apostolică», pentru că a fost organizată și răspândită în lume de Sfinții Apostoli, a căror învățătură neschimbată numai ortodocșii o păstrează până astăzi. De aceea numai în Biserica Ortodoxă se găsesc mijloace sigure de mântuire. Toți oamenii care sunt botezați în numele Preasfintei Treimi și păstrează neschimbată credința ortodoxă apostolică, atât drepți, cât și păcătoși, sunt membri ai Bisericii lui Hristos. Căci nu este om fără de păcat, iar Hristos Și-a dat viața pentru toți, că n-au trebuință cei sănătoși de doctor, ci cei bolnavi (Matei 9, 12). Numai cei ce se leapădă de Dumnezeu - ateii, ereticii, sectanții, schismaticii și sinucigașii care s-au rupt de Biserică - nu pot fi membri ai Bisericii și nu ne putem ruga niciodată pentru ei, atât cât sunt în viață, cât și după moarte. Numai dacă se pocăiesc sunt iertați și mântuiți. Însă Biserica lui Hristos are două feluri de membri: cerești și pământești. Sfinții și îngerii sunt membri ai Bisericii biruitoare din cer, căci au biruit pe diavolul și se află înaintea Preasfintei Treimi. Iar membrii Bisericii luptătoare de pe pământ sunt credincioșii dreptmăritori, care se luptă cu ispitele, cu patimile și cu diavolii pentru a dobândi viața veșnică. Cele două biserici formează una în Hristos, ca și membrii ei care împreună preamăresc pe Dumnezeu. Creștinii laudă pe sfinți și pe îngeri, iar cei din cer se roagă pentru mântuirea celor ce se luptă pe pământ, Iată ce mare este taina Bisericii creștine! Prototipul sau modelul veșnic al Bisericii lui Hristos este Însăși unitatea de nepătruns a Preasfintei Treimi. Căci unde este Dumnezeu, acolo este Biserica, acolo este unitatea sfinților, cu a îngerilor și a creștinilor. Acolo este harul Duhului Sfânt și veșnica fericire
@danielvilcu523
4 ай бұрын
Ce atrocități a făcut biserica ortodoxă?
@nicoletacojocaru7125
7 ай бұрын
Felicitări pentru material‼️ Chiar dacă nu sunt in totalitate de acord cu cele spuse ( de opiniile personale vorbesc) ați citat din Sf Scriptură in care nu se găsesc ,, sminteli " . Desigur cei care nu au pus mâna pe Biblie și vorbesc din auzite pot emite păreri.... doar..
@Sola_Fide
7 ай бұрын
Mulțumesc!
@gabrielteslaru6018
7 ай бұрын
Bateți câmpii cu grație. Căutați argumente în cugetările marilor sfinți și nu în propriile opinii. Problema voastră nu este că bântuiți pe alaturi, sunteți liberi, dar pentru sminteli veți da socoteală. Fiți cu multă luare-aminte și băgare de seamă.
@Sola_Fide
7 ай бұрын
La ce sminteli faceți referire ?
@Armaghedon66
7 ай бұрын
Chiar acum toate bisericile sunt VIZITATE de zguduie și tot ce nu e grâu va cadea. Orice minciuna, orice eroare va fi demascarea ca sa rămână doar indivizii care au primit domnia lui Isus pe tronul inimii. Nicio persoana juridica nu are cum sa între în cer.
@tasiatudor6163
7 ай бұрын
🙏❤
@eugen684
7 ай бұрын
Sau despărțit pentru bani.
@marianmaricaru5009
6 ай бұрын
Înseamnă că nu ați înțeles nimic
@eugen684
6 ай бұрын
@@marianmaricaru5009 acesta este adevărul, nu sau despărțit din cauza cuvântului, că o parte au deviat de la învățătura apostolilor. Deci despărțire pentru funcții putere și bani.
@corneliadascalu266
7 ай бұрын
Mi-a plăcut ce am auzit , trebuie sa știți că toți cei care ați acceptat noul calendar Grigorian ,sunteți în schismă.
@Armaghedon66
7 ай бұрын
Nu e o problema fiindca SAPTAMANA de șapte zile răzbate de la Creațiune prin orice calendar, fie el iulian, gregorian, ebraic civil, ebraic religios sau egiptean ori babilonian.
@ioanmaftei-ce9ng
7 ай бұрын
Hai mă să fie nu știu care este părerea ta dar nu e și un adevăr aici e vorba de ascultare și smerenie ca să știi calendarul e un ceas al timpului și nu e o dogma schizmatici sunt aceia ce nu fac ascultare de biserica canonică în rest sunt vorbe în vânt amin o după-amiază binecuvântată slăvit să fie domnul Hristos.
@Armaghedon66
7 ай бұрын
@@ioanmaftei-ce9ng Uite aici ceva frumos, o poveste despre timp și profeție, nu atat pt dta cât pt ceilalți cititori serioși: În 1798 un francmason gradul 33 deist convins, în urma unor contradicții cu prietenii lui si-a cumpărat o Biblie și o Concordanță Crudens și s-a apucat singur de studiu fărănici o prejudecata sau dogma ci doar comparând text cu text Scripturile. În 1816-1818 a ajuns la concluzia ca în cca 25 de ani vine Hristos a doua oară conform profețiilor din Daniel si Apocalipsa. Astfel ca pe parcursul întregului an 1843 după calendarul gregorian au așteptat. A trecut data de 31 decembrie și au întrat în anul 1844 dar Hristos nu a venit. Atunci au studiat calendarul ebraic rabinic care sfârșea anul pe data de 21 martie 1844 dar nici atunci nu a venit Domnul. Apoi au verificat calendarul ebraic karait care se sfârșea pe 18 aprilie 1844. Însă nici de data asta nu a venit Domnul. Aceasta a fost PRIMA DEZAMAGIRE a lor fiindca epuizară toate calculele calendaristice dar nu găseau nicio greșeală în calculele respective, intrând Astfel în ceea ce noi azi numim MIEZUL NOPTII. Nici prin cap nu le trecea lor atunci ca ei împlinesc PILDA CELOR 10 FECIOARE și Profeția din Habacuc 2:1-4 care vorbesc despre TIMPUL DE ZABOVIRE. Ce s-a întâmplat mai departe, crezi că s-au resemnat sau au vegheat mai departe ca străjeri credincioși? Au vegheat așa încât la data de 15 August 1844 un tânăr pe nume Samuel Shefield Snow a prezentat argumente profetice zdrobitoare pentru revenirea Domnului în data de 22 Octombrie 1844. Acesta a fost ceea ce noi astăzi numim STRIGATUL DE LA MIEZUL NOPTII. APOI, în data de 23 octombrie au gustat ceea ce azi cunoaștem ca fiind MAREA DEZAMAGIRE. Toate calculele au fost corecte dar greșeală era în identificarea evenimentului. Hristos Domnul nu trebuia sa vină pe pamant ci EL a venit înaintea Tatălui pt începerea judecății de cercetare a tuturor celor morți. Atunci începuse antitipica Zi a Ispășirii din Levitic 16 care inca astăzi e in derulare în ultima ei faza (dar aceasta e o alta unica si frumoasă realitate despre care nu putem vorbi acum in amănunt). De ce crezi dta ca ar fi importante aceste detalii dacă oricum au trecut?!
@petrepetru9919
6 ай бұрын
Ca să înțelegeți cu totii trb să stiti că ; pe vremea imperiului roman , pedeapsa capitală pe timpul acela era : crucificarea ! Deci noi ca oameni trb să ne închinăm cu Mare Respect Celui care a stat pe acel lemn , nu pe ce a fost crucificat ! Deci muuulti oameni se închină pedepsei in locul Celui Jertfit pentru pacatul savarsit in trupul ( corpul ) omenesc ! Ca să stii cui să te inchini ar trb să ai un nume , să-ți revendici dreptul de-a fi " Om " asa ai înțelege , daca nu si întotdeauna au fost interpreti , rastalmacitori , spre pierzarea lor !
@TheologusOrthodoxus
5 ай бұрын
La Înălţarea la Cer, Domnul Hristos oare a lăsat mai multe credinţe creştine pe pământ? Noi cunoaştem credinţa de la Ucenicii Domnului, de la Sfinţii Apostoli şi Evanghelişti. Aţi auzit cumva că unii apostoli erau ortodocşi, alţii catolici, alţii penticostali ? Nu, desigur. La început a fost o singură credinţă, o singură Biserică. O vreme toate au fost bune şi frumoase. Dar ce s-a întâmplat după aceea? Unii oameni, din mândrie, din îngâmfare, au răstălmăcit învăţătura sănătoasă primită de la Ucenicii Domnului, şi au adus unele interpretări, unele inovaţii în cult şi în dogmă. Însă Părinţii Bisericii din toată lumea creştină, călăuziţi de Duhul Sfânt, s-au strâns în Sinoade (Soboare, un fel de congrese internaţionale), unde au discutat problemele apărute şi au restabilit ordinea în Biserică, iar rătăciţii au căzut sub blestemul Bisericii. Au fost şapte asemenea Sinoade în decursul istoriei, la care au participat sfinţi mari (ex. Sf. Nicolae, Sf. Spiridon, Sf. Împărat Constantin cel Mare etc.) unde s-a stabilit cu exactitate cum trebuie să credem, ce trebuie să credem (Crezul), unde s-a demonstrat, uneori în chip minunat, că icoana şi crucea nu sunt idoli, că Sf. Duminică este ziua Domnului, ziua eliberării noastre din robia iadului, şi multe alte lucruri necesare cultului creştin. A mers aşa Biserica mult timp, cca. o mie de ani. In anul 1054 apare în Biserică Marea Schismă, adică o mare ruptură, o separare a părţii de răsărit a Bisericii (Bizanţ), de partea de apus (Roma), din cauza pretenţiei papilor din apus de a-şi exercita supremaţia asupra întregii Biserici creştine, ceea ce nu era în concordanţă cu hotărârile Sinoadelor Ecumenice, mai ales că Apusul făcuse unele modificări în dogmă (ex. Filioque la Crez). În cadrul bisericii apusene a apărut o altă ruptură când s-au desprins protestanţii (care au protestat din anumite motive împotriva papei). Din protestanţi s-au desprins alte grupări creştine, care şi-au făurit un cult după bunul lor plac, nemaipăstrând aproape nimic din cultul creştin stabilit la Cele Şapte Sinoade Ecumenice. Prin urmare unii ţin sâmbăta ca zi de odihnă; nu mai păstrează Sfintele Taine ale Bisericii; fug de cruce, de icoană, de tămâie; nu mai au sfinţi, nu mai au preoţie, nu mai au biserică. Unii au ajuns chiar să-i cunune pe homosexuali, să facă femei preoţi, şi multe alte rătăciri. După desprinderea de Biserica primară, toate celelalte culte şi confesiuni au făcut tot felul de modificări după poftele şi neputinţele oamenilor. Doar Biserica noastră Ortodoxă de Răsărit mai păstrează în totalitate predaniile şi tot ce ne-a fost lăsat de la Sfinţii Apostoli şi de la Sfinţii Părinţii noştri, care şi-au vărsat sângele, ca mucenici, pentru păstrarea neştirbită a sfinţeniei Bisericii Strămoşeşti. Ea este Biserica adevăratei slave (în greacă, ortho = corect, doxa = slavă) a lui Dumnezeu. Dumnezeu arată lumii că Biserica Ortodoxă este cea adevărată prin mai multe minuni, şi anume: 1.În fiecare an, la Ierusalim, în Biserica Sfântului Mormânt, numai şi numai la Paştele ortodox, coboară din Cer o lumină dumnezeiască (Sfânta Lumină), care aprinde vata ce este aşezată pe Sfântul Mormânt şi lumânările din mâinile credincioşilor. Această lumină nu este o lumină materială, căci la început, câteva minute nu frige. I-am văzut pe mulţi trecându-şi mâinile şi bărbile peste această flacără sfântă, fără să se ardă. Această minune o văd şi celelalte religii şi culte, dar nu vor sa vina la adevărata credinţă. 2. Ştim cu toţii că agheasma pe care o săvârşeşte preotul ortodox nu se strică. Pentru sfinţirea agheasmei preotul foloseşte busuioc şi cruce de argint sau lemn. Unii oameni au încercat să prepare şi ei agheasmă, procedând precum preotul, dar mare le-a fost mirarea când au văzut că „agheasma” lor s-a stricat, iar cea sfinţită de preot a rămas curată. 3. Creştinii care au dus o viaţă sfântă, sunt proslăviţi de Dumnezeu, căci după moarte trupurile lor, în multe cazuri, nu putrezesc şi sunt plăcut mirositoare si făcatoare de minuni. Luăm doar un singur exemplu de moaşte. Moaştele Sf. Cuvioase Parascheva de la Iaşi, la care vin mii de oameni. În fiecare an, de ziua ei (14 octombrie), i se schimbă veşmintele, şi încălţămintele i se gasesc tocite, roase. Explicaţia este ca Sfânta vine în ajutorul celor care se roaga cu credinţă şi nădejde către ea şi asfel îsi toceşte încălţămintele. 4. Sunt părinţi duhovniceşti ortodocşi plăcuţi Lui Dumnezeu, care au primit darul înainte-vederii şi care atunci când alergăm la dânşii deja ne conosc necazurile şi ştiu şi cum ne cheamă. 5. Aţi auzit, sau aţi văzut icoane ortodoxe care plâng cu lacrimi de sânge sau de mir. Uneori mirul care a izvorât din aceste icoane a depăşit cu mult greutatea icoanei. Şi sunt multe alte dovezi palpabile din care rezultă că Biserica Ortodoxă este Biserica lui Hristos. Le veţi afla dacă veţi veni mai des la biserică şi veţi citi mai multe cărţi ortodoxe şi nu toate prostiile de prin reviste şi ziare care fac reclamă păcatelor: desfrânării, violenţei, lăcomiei, lenei, luxului şi altor păcate. De ce sunt preoţii ortodocşi urmaşii Apostolilor ? Apostolii au primit Duhul Sfânt de la Domnul Hristos, iar aceştia, la rândul lor, au transmis harul, prin rugaciune şi punerea mâinilor(Fapte 6, 6) peste urmaşii lor, făcându-i episcopi, preoţi şi diaconi, până în zilele noastre. Aceasta se numeşte succesiune apostolică, sau altfel spus, continuitate. Cultele neoprotestante nu au această continuitate, fiindcă nu şi-a pus nimeni mâinile peste ei ca să-i facă pastori De ce trebuie să ne spovedim la preot şi nu direct Lui Dumnezeu ? Preotul, ca urmaş al Apostolilor, este instituit de Dumnezeu să facă acest lucru, căci Domnul nostru Iisus Hristos a dat puterea legării şi dezlegării păcatelor după Sfânta Sa Înviere, zicând către ucenicii săi: „Luaţi Duh Sfânt! Cărora veţi ierta păcatele, se vor ierta lor şi cărora le veţi ţine, vor fi ţinute!”(Ioan 20, 22-23) şi iarăşi a zis: “Oricâte veţi lega pe pământ vor fi legate şi în cer şi oricâte veţi dezlega pe pământ vor fi dezlegate şi în cer”.(Matei 18, 18). Deci numai prin Biserică se poate face iertarea păcatelor; numai Biserica are putere, prin preoţii şi episcopii săi, să lege şi să dezlege păcatele lumii. Să nu vă legaţi niciodată de vrednicia preotului, căci aici lucrează Harul Lui Dumnezeu. Preotul săvârşeşte numai partea văzută a lucrurilor iar Dumnezeu este Cel Care trimite Duhul Sfânt. Darurile Lui Dumnezeu nu atârnă de virtutea preoţească. Dacă trimiterea harului asupra credincioşilor ar fi atârnat de vrednicia preoţilor, atunci toţi creştinii care au preoţi nevrednici ar fi fost lipsiţi de el. Dar Dumnezeu trimite harul Său şi prin preoţii cei nevrednici, ca să nu rămâna păgubiţi cei ce însetează de mântuire. În mass-media se publică frecvent ştiri şi imagini care surprind anumite persoane în posturi imorale, adică în luare de mită, în beţie, în desfrânare sau în alte păcate. Cele mai savurate dezvăluiri, însă, sunt cele în care sunt implicate feţele bisericeşti. Da, şi oamenii Bisericii pot să păcătuiască, pentru că tot oameni sunt şi ei, şi mai ales pe ei îi ispitesc diavolii. Însă cei mai multi din ei sunt oameni morali, iar dacă un procent infim se abate de la morala creştină, aceasta nu înseamnă că tot sistemul e putred. Există oare pădure fără uscături? Există, oare, pe lumea aceasta vreo instituţie perfectă, cu oameni sută la sută morali? Indiferent de vrednicia preotului, serviciile pe care le face sunt valabile, aşa cum într-o instituţie oarecare, să zicem o primărie, dacă primarul este beţiv, desfrânat, hoţ sau cu alte păcate, oare un certificat sau un alt document pe care-l soliciţi primăriei, semnat şi parafat de către primar, nu este valabil? Ba este, indiferent de moralitatea primarului. Aşa este şi in plan bisericesc. Oricât de păcătos ar fi preotul, Taina săvârşita de el este mântuitoare pentru noi, pentru că el nu o savârşeşte cu puterea sa, ci cu puterea Harului Lui Dumnezeu, dată lui prin hirotonie. Şi să mai ţineţi cont că acum se duce o campanie foarte dură împotriva Bisericii Ortodoxe, prin denigrarea preoţilor şi călugărilor ortodocşi. Noi să urmăm calea moşilor şi strămoşilor noştri care au fost întotdeauna ortodocşi. Să citim cărţile sfinte ale Bisericii noastre, să ascultăm de slujitorii ei care ne conduc pe calea cea dreaptă, să ne alegem duhovnici iscusiţi care să ne îndrume conform Sfintelor Canoane ale Bisericii. Să nu ne luăm după învăţăturile greşite ale unor babe, ci numai după ceea ce ne învaţă Biserica. Fără astrologie, fără magie, fără horoscoape, fără vrăjitorie şi descântece, fără talismane, fără credinţe budiste în reîncarnare, fără filmele şi programele păcătoase de la televizor, fără cântece desfrânate, fără avorturi şi anticonceptionale, fără căsătorii de probă şi multe alte manifestări păgâneşti pe care le întâlnim în zilele noastre. Dacă veţi merge la biserică mai des, veţi afla mai multe.
@Armaghedon66
7 ай бұрын
Si in BAZS a avut loc o SCHISMA in 1863 cand au despărțit 2300 de 2520, iar celelalte au urmat intrinsec.
@paraschivsorin5316
7 ай бұрын
Te cam rătăcești și rătăcești și pe alții , chiar din opacitatea voită din ID ...dar să nu mă pierd în considerații , află că nu există în anul 1963 BAZS prea bine structurat în crezul biblic advent . Adevărul a venit treptat sub călăuzirea Duhului Sfânt , ca un reglaj fin înpotriva sutelor de ani de întuneric . În rest pace multă.
@Armaghedon66
7 ай бұрын
@@paraschivsorin5316 Urarea dtale de la sfârșit are valoarea unei înjurături. Totuși iti voi Răspunde ca și ceilalți sa poată citi Până în 1850 adventismul a primit toată lumina de bază ce exista astăzi. După acest an nu a mai primit nimic notabil în afara viziunilor particulare date Ellenei White. Încercări importante pt popor: 1856 Hiram Edson prezintă a doua profeție (tipologica) de 2520; 1888 Jons&Waggoner; 1950... Wieland&Short; 1960 Scrisori ML Andreasen; 1970 Luis Were; 1990 -2020 Jeff Pippenger. Mai sunt și alții dar care sunt departe de cei enumerați.
@TheologusOrthodoxus
5 ай бұрын
Biserica ortodoxă este întemeiată pe Golgota în 14 aprilie, în anul 34 de Iisus Hristos, apoi la Rusalii la 50 de zile pe Apostoli. Iisus Hristos este temelia Bisericii și Apostolii și Proorocii. Copacul verde este Biserica Una, Sfîntă, Sobornicească, Apostolească, Ortodoxă Biserică, asta este originală și verde, vie. Capul Bisericii ortodoxe este Iisus Hristos. Biserica de la Rusalii stă pe Sinodul apostolic din Ierusalim din anul 51 și pe aceste 7 Sinoade anul 325-787. 988 s-au încreștinat rușii (vezi Hronograf) 1054 - vezi ramura dezlipită, groasă și uscată, în anul acesta s-a rupt și s-a înființat Biserica Romano Catolică, vezi sus, Capul Bisericii este papa. Prin ruperea din copacul verde a pierdut seva, harul. De aici începe sfărîmarea Bisericii una. 1517 Luther rupe din Bis. Catolică- face Reforma, pierzare. 1524-apare Biserica Luterană, Germania. 1534 apar Anglicanii, Anglia. 1560 apar Prezbiterienii 1596 apare Biserica Greco-Catoică, un compromis și ortodoxă și catolică. Cînd se vor uni ortodocșii cu catolicii, cu cine se vor uni greco-catolicii? 1600 apar Congregaționaliștii. 1606 apar Baptiștii în Germania- în România apar în anul 1883, aduși din Ungaria la Tulca, Talpoș, Tinca, Bihor. 1647 apar Cvecherii 1739 apare Bis. Episcopală metodistă 1780 apare Secta Adventiștii de ziua a 7-a, Sîmbătarii 1800, apar frații lui Hristos 1817 apar Studiștii 1827 apar Ucenicii lui Hristos 1830 apar Mormonii 1831 apar Adventiștii, vine Domnul 1865 apare Armata mîntuirii 1870 apar Vechii Catolici 1879 apar Știința creștină 1880 apar Martorii lui Iehova 1895 apar Menoniții 1895 apar Nazarinenii 1901 apar Penticostalii, în România în anul 1925 1922 apar Renascentiștii 1925 apar Sectele creștine 1921 apare Autocefalia Rascolnicilor 1992 apare Patriarhatul de Kiev- greco catolic, nerecunoscut de papă. De-a lungul celor 2000 de ani de existenta crestina, numai credinta ortodoxa si-a pastrat neschimbata Sfanta Predanie a Sfintilor Parinti, precum si Sfintele Dogme ale Bisericii. Sfintele Taine trebuincioase mantuirii sufletelor noastre, ce au fost transmise de Mantuitor sfintilor Sai apostoli, se afla pastrate si se transmit prin episcopii din Biserica Ortodoxa. Ea este singura care se conduce dupa cele 7 Sinoade Ecumenice din primele secole crestine, pastrand neschimbate scrierile si invataturile Sfintilor Parinti, tinand slujbele randuite inca din acele veacuri. Numai ea a biruit veacurile neatinsa, nepatata si neintinata, daruind lumii sfinti, sfintenie si sfinte moaste, ea fiind singura ce va duce lupta impotriva “bisericilor” ce vor incerca sa o uzurpe. Drept aceea doar noi, credinciosii ortodocsi, marturisim despre Biserica in Crez ca fiind: “Una, Sfanta, Soborniceasca si Apostoleasca”. Precum un singur crez este, tot asa este doar o singura Biserica al carei cap este Domnul nostru Iisus Hristos. Nu pomenim in crez mai multe biserici, hristosi sau botezuri pentru ca avem - ca si Sfintii Apostoli - un Domn, o Credinta, un Botez - cel ortodox. Toata invatatura si predania dreptei Bisericii viaza si se marturiseste in Crezul Ortodox, crez pe care nimeni, dintre cei care apartin altor “credinte”, nu se-ncumeta sa-l rosteasca. Marturisire sau apostazie Biserica este Una si Unul Sfant este Capul ei, si nimeni, niciodata, nu va putea alcatui o alta “Biserica” decat cea lasata de Hristos Sfintilor Parinti. Aceste chemari la “unitate in diversitate” ascund sub chipul faptei bune, departarea crestinului-ortodox nu numai de acest Canon, ci de toate Dogmele si Canoanele Bisericii si de randuielile Sfintilor Parinti. Noi, fara dreptarul vietuirii Sfintilor nu vom putea ajunge in Imparatia Cerurilor spre a ne impartasi din aceeasi odihna cu Sfintii. Adevarul este ca ortodocsii nu se pot uni dogmatic si canonic cu alte biserici atata timp cat acestea nu renunta la toate ereziile lor (Filioque, infailibilitate, primat papal, harul creat, purgatoriul, imaculata conceptiune, slujirea cu azima, botezul prin stropire etc.) si primesc botezul ortodox hotarat de Sfintii Parinti.
@byzic7997
3 ай бұрын
Biserica nu vroia sa invete pocainta ? Erau nationalisti ? Erau necredinciosi ? Adica apostolii erau necredinciosi, nepocaiti , nationalisti , etc. daca unii din Biserica mai aveau unele cugetari patimase de ce generalizezi ? Oare la voi oamenii sunt perfecti?
@Sola_Fide
2 ай бұрын
Ceea ce numiți dumneavoastrǎ "Biserica" nu a fost niciodatǎ cea care a continuat învǎțǎtura apostolilor. Biserica despre care dumneavoastrǎ credeți cǎ este de la Apostoli susține iertarea pǎcatelor prin mijlocirea omului, aspect care nu apare ca învǎțǎturǎ dezvoltatǎ de apostoli. Evrei 10:19 - "Astfel dar, fraţilor, fiindcă prin sângele lui Isus avem o intrare slobodă în Locul Preasfânt" Evrei 10:20 - "pe calea cea nouă şi vie pe care ne-a deschis-o El, prin perdeaua dinăuntru, adică trupul Său," Efeseni 2:18 - "Căci prin El şi unii, şi alţii avem intrare la Tatăl, într-un Duh." Efeseni 3:12 - "În El avem, prin credinţa în El, slobozenia şi apropierea de Dumnezeu cu încredere." Evrei 4:16 - "Să ne apropiem dar cu deplină încredere de scaunul harului ca să căpătăm îndurare şi să găsim har, pentru ca să fim ajutaţi la vreme de nevoie." 1 Ioan 2:1 - "Copilaşilor, vă scriu aceste lucruri ca să nu păcătuiţi. Dar, dacă cineva a păcătuit, avem la Tatăl un Mijlocitor, pe Isus Hristos, Cel neprihănit." Conform citatelor de mai sus, Apostolii ne spun cǎ avem intrare la Tatǎl prin Isus Hristos, însǎ biserica dumneavoastrǎ ne spune să apelǎm la mijlocirea omului în procesul iertǎrii pǎcatelor. Aşadar, ceea ce promovați dumneavoastrǎ nu se poate numi Biserica lui Dumnezeu deoarece ea se întemeiaza pe "temelia apostolilor şi a prorocilor".
@marianursu888
7 ай бұрын
Niciodată biserica ortodoxă nu s-a despărțit de biserica catolică.
@marianmaricaru5009
6 ай бұрын
Propagandă adogmatică neoprotestantă...
@Sola_Fide
6 ай бұрын
Nici vorbǎ de propagandǎ, nu promovez neoprotestantismul. Dacǎ nu sunt ortodox nu înseamnǎ cǎ fac propagandǎ neoprotestanților.
@vasilechirila2670
3 ай бұрын
Dupa cat stiu eu in (neo)protestantism este acceptata ideea mantuirii doar prin credinta. Adica SOLA FIDE.
Пікірлер: 31